Nehéz mérkőzésre számítottunk, és ez be is igazolódott. Hiába vezettünk Oliveira és Sándor góljaival, a Haladás egyenlíteni tudott.
A mérkőzés előtti esőzés feláztatta a szombathelyi pályát, az első percekben több játékosnak is meggyűlt a baja a talajjal. A nagyjából 5000 néző előtt kezdődő találkozón rögtön egymásnak estek a csapatok, az első lehetőség előttünk adódott a második percben, amikor Brachi nagy bedobását Torghelle fejelte vissza Sándornak, a védők azonban menteni tudtak. A lelkes, pár száz fős fehérvári tábor előtti kapunál a 12. percben adódott újabb helyzet, Tóth Balázs 25 méterről tüzelt, a labda mellé ment. Próbálkoztak a hazaiak is, főleg Ugrai volt aktív, aki kétszer is a kapunk mellé lőtt.
A szünet előtt még Torghelle előtt adódhatott volna lehetőség, ha Sándor labdája nem lassul le, feltehetően egy túlzottan vizes szakaszon.
Továbbra is támadásban maradtunk, úgyhogy szinte a semmiből egyenlített a Haladás. Egy kontra után a jobbról érkező beadást Radó fejelte a jobb alsóba (1-2).
Újra megnyugtatóbb előnyhöz akartunk jutni, Sándort Nikolics váltotta, egymás után dolgoztuk ki a helyzeteket. Nagyon izgalmassá vált a találkozó, a hazaiak ugyanis, érthetően fellelkesültek a szépítés után. Hiába próbálkoztunk, a 79. percben újra a jobb oldalról érkezett egy ívelés, és először Halmosi elé, majd a hálóba került a labda (2-2).
Az utolsó 10 percre Gyurcsó, majd Kovács is beszállt, mentünk előre a győzelemért, de sajnos nem sikerült újabb gólt szereznünk. Egy nagyon hajtós, és jó mérkőzésen 2 pontot Szombathelyen hagytunk.
Author: Acsai N. Ferenc